Київ зблизька і здалека

Відомої слави місту здебільшого надають люди, які живуть у ньому, люди діяльні і талановиті. Саме таку звану гостю 6 березня зустрічали бібліотекарі та п’ятикласники гімназії № 172 «Нивки» у відділі обслуговування дітей середнього і старшого віку. У рамках циклу творчих зустрічей «Київ зблизька і здалека» на щиру і цікаву розмову завітала Юлія Лактіонова – дитяча письменниця, директор видавництва Nebo Book Lab Publishing, журналіст, мистецтвознавець. 
Через призму книги «Портрет малої Олі» гостя занурила дітей в історію київського дитинства та розкрила для них творчий доробок Тетяни Яблонської, яка довгий час проживала і творила у Києві. Пані Юлія вдало прокоментувала тематичну презентацію, обговорюючи слайди-картини видатної художниці України, та зачитала уривок із книги, ознайомивши присутніх із київської лічилкою 1953 року. 
У пригоді ж стала книжкова виставка, яка містила шість назв авторських книг Юлії Лактіонової та 43 книги вищезгаданого видавництва з книжкового арсеналу бібліотеки. 
Завершилася пізнавальна та інформативно насичена арт-зустріч творчою грою «Коллаж», автограф-сесією та словами взаємної вдячності. 

Доброго дня, дорогі діти, шановний Ігор Валентинович, усі присутні. Рада вітати вас у Національній бібліотеці України для дітей. В рамках циклу творчих зустрічей «Київ зблизька і здалека» сьогодні на щиру і цікаву розмову завітала до нас Юлія Лактіонова  - дитяча письменниця, видавець, журналістка, мистецтвознавиця. Давайте привітаємо нашу гостю бурхливими оплесками. Пані Юлія, щиросердно дякую вам, що виявили бажання і віднайшли час для зустрічі з нашими допитливими читачами.  Перш, ніж перейти до презентації книги «Портрет малої Олі», з радістю хочу повідомити, що у книжковому арсеналі нашої бібліотеки є шість назв ваших авторських книг та 43 книги вашого видавництва. В одному з інтерв’ю ви сказали, що «Кожна книга, як дитина — з нею переживаєш весь спектр емоцій». То ж які емоції ви відчули із згаданою книгою? Поки ви міркуєте та думаєт над відповіддю, скажу декілька слів про вас.
 Закінчила Київський національний університет імені Тараса Шевченка (спеціальність «Журналістика»), Національну академію образотворчого мистецтва та архітектури (спеціальність «Мистецтвознавство»), здобуває  (увага!) третю вищу освіту. 
 Авторка лекційних курсів із історії мистецтва для дітей: «Захоплива історія мистецтва для дітей», «Перші кроки у світ мистецтва». Співавторка проекту «Диалоги об искусстве». Проводить заняття для дітей та є кураторкою лекторію у книгарні «Nebo Art Gallery» (Київ).
Авторка книжок «Маєчка», «Портрет малої Олі» та «Перше мереживо Стефанії» (серія «Книга про картину», видавництво «Nebo Book Lab Publishing»).
Може щось коротенько додасте про власне  видавництво, про видавничий бізнес, про особисті лайфхаки, звісно пов’язані з читанням. Отже, розкажіть нам та занурте нас у історію Київського дитинства. 

Книжка Юлії Лактіонової з ілюстраціями Анни Гаврилюк «Портрет малої Олі» розповідає про картину Тетяни Яблонської «Застудились». На цій картині (її репродукцію можна побачити на задній обкладинці книжки) зображено доньку художниці Олю в шестирічному віці. Дівчинка з білою хусткою на шиї сумно напівлежить у ліжку, у її руках і поруч – іграшки із забинтованими шиями, ніби вони теж застудилися. Тож, звісно, історія, яку написала за мотивами цієї картини Юлія Лактіонова, – про іграшки маленької Олі. А ще про маму-художницю, яка, пообіцявши написати портрет доньки, раптом надовго зникає у відрядженні, і про Київ 1950-х років. Загалом ця оповідь розгортається дуже поволі, у ній немає швидкого розвитку дії чи крутих поворотів сюжету. Це радше опис Олиного щодення, і в цій справі ілюстрації Анни Гаврилюк чудово доповнюють текст книжки. Вигляд зимового київського двору вулиці Червоноармійської, інтер’єр Олиної квартири (зокрема, дуже характерні шпалери й паркет), одяг та іграшки, посуд – увесь візуальний ряд видання чудово передає атмосферу зображуваного часу, тож книжку можна радити не лише як перше знайомство із творчістю Тетяни Яблонської, але і як занурення в історію київського дитинства.

Історії портретів, портрети історій

Галина Ткачук
Портрет малої Олі. Текст Юлії Лактіонової, ілюстрації Анни Гаврилюк. – Київ: Арт-видавництво «Небо», 2016. – 32 с. (cерія «Книга про картину»). Перше мереживо Стефанії. Текст Юлії Лактіонової, ілюстрації Поліни Дорошенко. – Київ: Арт-видавництво «Небо», 2016. – 32 с. (cерія «Книга про картину»). Три жизни кота Васики. Текст Наталії Романової, ілюстрації Романи Рубан. – Київ: Арт-видавництво «Небо», 2016. – 32 с. (cерія «Книга про картину»).
Уподобань: 6

Найкращий спосіб привернути увагу до певного явища – розказати про нього історію. Рецепт настільки ж ефективний, наскільки давній. А привернути увагу дитячої аудиторії до шедеврів живопису, які зберігаються в київських музеях, за допомогою історій про героїв цих картин – дуже продуктивна ідея для серії дитячих книжок.
«Олі нещодавно виповнилося шість років. Вона ходила до дитячого садочка, їй подобалось гуляти по калюжах, пити дощ та їсти солодощі. Для своїх іграшок вона була турботливою матусею та влаштовувала різні пустощі з ними»

По-перше, така мистецька тематика додає різноманіття у дитяче читання, а по-друге, юним книголюбам із великою вірогідністю після такої книжки можуть стати цікавими відвідини музеїв і знайомство зі світом живопису. Потрібен лише маленький поштовх, і саме його дарує історія. Тому, сподіваюся, Арт-видавництво «Небо» не обмежуватиме свою серію «Книга про картину» трьома вже виданими книжками. Скласти якусь цікаву дитині історію про пейзаж чи натюрморт – це теж непогана, на мій смак, ідея, однак поки що усі «книги про картини» – це книжки про портрети.

 

Книжка Юлії Лактіонової з ілюстраціями Анни Гаврилюк «Портрет малої Олі» розповідає про картину Тетяни Яблонської «Застудились». На цій картині (її репродукцію можна побачити на задній обкладинці книжки) зображено доньку художниці Олю в шестирічному віці. Дівчинка з білою хусткою на шиї сумно напівлежить у ліжку, у її руках і поруч – іграшки із забинтованими шиями, ніби вони теж застудилися. Тож, звісно, історія, яку написала за мотивами цієї картини Юлія Лактіонова, – про іграшки маленької Олі. А ще про маму-художницю, яка, пообіцявши написати портрет доньки, раптом надовго зникає у відрядженні, і про Київ 1950-х років. Загалом ця оповідь розгортається дуже поволі, у ній немає швидкого розвитку дії чи крутих поворотів сюжету. Це радше опис Олиного щодення, і в цій справі ілюстрації Анни Гаврилюк чудово доповнюють текст книжки. Вигляд зимового київського двору вулиці Червоноармійської, інтер’єр Олиної квартири (зокрема, дуже характерні шпалери й паркет), одяг та іграшки, посуд – увесь візуальний ряд видання чудово передає атмосферу зображуваного часу, тож книжку можна радити не лише як перше знайомство із творчістю Тетяни Яблонської, але і як занурення в історію київського дитинства.

з Києвом цю книжку пов’язує передовсім останній розворот, на якому містяться короткі відомості про художника й картину, а зокрема – про те, що зберігається вона в Київському національному музеї російського мистецтва, а ще – про інші музеї України і світу, у колекціях яких є картини Крамського. Подібні відомості є на останньому розвороті кожної із книжок серії, цікавого проекту поєднання художньої та пізнавальної літератури.
 
Тетяна Яблонська «Застудились» 
 
Отто ван Веен «Портрет дівчини» 
 
Іван Крамской «Девушка с кошкой» 

«Три жизни кота Васики» Наталії Романової з ілюстраціями Романи Рубан виділяється з цієї поки що невеличкої серії за кількома ознаками. По-перше, хоч ця історія написана теж за портретом дівчини (за картиною «Девушка с кошкой» Івана Крамського), однак мовиться в ній передовсім про кота. Три його життя, заявлені в назві, – це буквально три періоди життя в різних родинах під різними іменами, чи то пак – кличками.

Загалом «Книга про картину» дуже стильна і незвична для нашої дитячої літератури серія, вона має всі шанси посісти почесне місце на полиці з улюбленими книжками юних читачів, які цікавляться мистецтвом.

ПРО ВИДАВНИЦТВО (У БІБЛІОТЕЦІ 43 КНИГИ ЦЬОГО  І МИ ЦИМ  ПИШАЄМОСЯ). 
Наше видавництво безпосередньо стосується мистецтва, тому що воно створене на базі художньої галереї. Здебільшого ми видаємо книги для дитячої аудиторії, причому намагаємось це робити двома мовами: українською та російською. Не зважаючи на очевидні слабкі сторони малих видавців — маленький штат, невеликий досвід, відсутність маркетингу та промоції, — у них є один величезний плюс. Над кожною книжкою ми працюємо від початку і до кінця, всі процеси дуже прозорі та чіткі, тож кожне видання ми буквально «пропускаємо крізь себе».

»