Бібліотека провела в останню путь свого першого директора, Героя України — Анастасію Степанівну Кобзаренко
Фото 1
Прощання з першим директором, засновником Національної бібліотеки України для дітей Анастасією Степанівною Кобзаренко

Сьогодні Національна бібліотека України для дітей провела в останню путь культову особистість – лідера національного бібліотечного руху другої половини ХХ – початку ХХІ століть, Людину всеперемагаючої сердечності, з необмеженим ресурсом любові до дітей, унікального творця і вчителя – Анастасію Степанівну Кобзаренко. 
Фото 2
Поруч із нею світ був направду вартісним. Вона була людиною постійного неспокою і пошуку, спраглою до знань та краси цього світу. Інтелектуалка, енциклопедистка, толерантна, глибоко інтелігентна, духовно багата, з тонким почуттям гумору, книголюб, краєзнавиця, справжня просвітителька, небайдужа, щира, залюблена у життя і людей…
Це була сильна особистість. Для когось незручна. Когось відлякувала її енергійність і наполегливість. А ще – гострий аналітичний розум. Вона була в когорті чесних і порядних, тих, хто може орієнтуватися у будь-яких ситуаціях і бачить процес у розвитку. У складні моменти Анастасія Степанівна не ховала голову в пісок, завжди приходила на поміч, безпомилково могла порадити, як діяти в тій чи іншій ситуації.
Анастасія Степанівна за життя поєднувала собою в часі та просторі покоління і бібліотекарів, і письменників, і читачів. Вона не лише збудувала диво-бібліотеку, створила і згуртувала велику мережу, – вона наповнила її глибокими і вічними сенсами, на кожному кроці доводила всім, що дитяча книжка в Україні може бути успішною, знаковою, затребуваною, незамінною. Вона робила реальні вчинки, що змінювали цей світ на краще, і півстоліття тримала небо над спільнотою дитячих бібліотек України, за що і удостоєна звання ГЕРОЯ.
Траурна церемонія була велелюдною, вона зібрала у фоє бібліотеки родину і друзів, колег і учнів, письменників і видавців – велику когорту учнів, продовжувачів благородної справи ВЧИТЕЛЯ і НАСТАВНИКА. 
Фото 3, 4, 5, 6, 7, 8
Куди полинула душа Ваша крилата?
В яких просторах Ви тепер живете?
Ви за життя зробили так багато – 
У вдячній пам’яті ніколи не помрете. 
Вічна пам’ять світлій душі Анастасії Степанівни та щирі співчуття родині! 
Нехай милостивий Господь оселить її смиренну душу там, де праведні спочивають.