Свобода. Гідність. Єдність – український код. Як читачі відзначили День єднання 

На головну 01

Фото 02 
Свобода.
Гідність.
Єдність.
Це не просто слова. Це – наш український код, який живе в кожному з нас.
16 лютого бібліотека запросила читачів на свято-ідентифікацію, щоб разом відчути себе частиною великої історії, яка пишеться просто сьогодні. День єднання спершу був ініційований як разова акція на знак єдності перед загрозою повномасштабного вторгнення росії, але в умовах війни він набув особливого змісту й став важливим нагадуванням про силу згуртованості українського народу та про те, що разом ми здатні вистояти й перемогти.
Фото 1 всі
Відкрила свято генеральний директор Національної бібліотеки України для дітей Алла Гордієнко, яка нагадала усім, що українці виборюють у цей складний історичний період: «Свободу – право бути собою на своїй землі.
Гідність – вміння стояти прямо, навіть коли важко.
Єдність, яка робить нас незламними».
Фото 2
Кожен із нас є частиною великої історії боротьби, віри та любові до України. І сьогодні ми разом пишемо історію України далі. Ведуча нагадала усім про найсвіжіший епізод новітньої історії: героїчний вчинок українського скелетоніста Владислава Герaскевича, який одягнув на Олімпіаді шолом із портретами вбитиx росією спортсменів. Його дискваліфікували за те, що він не зрікся совісті. Але ж він показав усьому світу: є речі, важливіші за медалі. І це – гідність!  
Учасники свята ідентифікації долучилися до важливого челенджу – на запрошення ведучої продовжити фразу: «Україна для мене – це…». Ось деякі відповіді дітей і дорослих: український вільний дух, сім’я, дім, комфорт, гідність, єдність, рай, свобода, рідна земля, Батьківщина... Була ще одна відповідь, яка ніби підбила підсумок цього бліцопитування: «Україна для мене це ВСЕ!». Саме такий основний посил цього свята у бібліотеці відчули і наші читачі, і почесні гості, які завітали на свято. 
Фото 3 всі	
До учасників звернувся заступник командира 27 Печерської бригади по роботі з особовим складом, полковник Олег Анатолійович Ольшанський, який вперше завітав до бібліотеки, і вважає символічним, що саме в такий День єдності розпочинається співпраця з бібліотекою.
	
Фото 4

Надія Сухар, психолог, арттерапевт і майстриня з плетіння мандал-оберегів, поетеса, зачитала гостям свята свої вірші, які надихають і дарують силу навіть у найтемніші часи. 

«Раби прийшли звільняти вільних, 
Не розуміючи нюансів, 
Що вирок їх – хрести могильні, 
А в багатьох – і ті без шансів. 
Ми платимо сьогодні ціну, 
Щоб завершити кляте коло, 
Щоб не хилилася калина 
Та серце не здригалось болем». 
Фото 5
Гурт-побратимів «Чисте небо» 1020-го зенітного ракетно-артилерійського полку виконав свою пісню із промовистою назвою «Ти тут маєш значення!». 
Фото 6

Діалог із дітьми продовжився надалі на різних локаціях у камерному спілкуванні сторителінг-клубу «Камуфляж. Історії нескорених». Під час зустрічей говорили про те, що тримає нас разом – від поколінь борців за державність до сучасних воїнів, які сьогодні захищають рідну землю та українське небо. Про пам’ять, яка зміцнює. Про взаємну підтримку, яка лікує. Про віру, яка не згасає навіть у найтемніші дні. Бо український код – це не лише спадок минулого. Це наш щоденний вибір, наша відповідальність одне за одного.
У просторі психологічного розвантаження «Затишний світ дитинства» було одразу два гостя: 
Надія Сухар, психолог, арттерапевт і майстриня з плетіння мандал-оберегів. Пані Надія також є військовою волонтеркою з 2014 року та учасницею волонтерської групи «Блукаючі волонтери».
Юрій Свістун, воїн-ветеран, який брав участь у бойових діях з початку війни у складі «Окремої добровольчої роти «Карпатська Січ», що у 2024 році став 49-м окремим штурмовим батальйоном. Юрій обіймав різні посади – від командира взводу до оператора-розвідника та діловода служби озброєння. Під час одного з боїв отримав поранення. У цьому ж бою загинув його син Свят, портрет якого зображений на муралі житлового будинку неподалік бібліотеки.

Психолог бібліотеки Лада Цибульська змогла об’єднати дві розповіді у загальну історію мужності та незламності та через творчість – до відновлення внутрішньої рівноваги та сили. 
На завершення спілкування всі разом стали учасниками майстер-класу з плетіння мандал – символу гармонії та балансу, створення якої допомагає відновити психологічну рівновагу та внутрішній спокій. 
Фото 7 всі

На іншій локації старшокласники спілкувалися про життя на передовій, відповідальність за побратимів і ціну кожного врятованого життя з бойовим медиком 27-ї Печерської бригади НГУ, головним сержантом, Олександром Корнійчуком на позивний «Байкер» – одним із найдосвідченіших бойових медиків Національної гвардії України. Олександр розпочав службу у 2014 році, займав ключові посади в рятувальних і медичних структурах та є інструктором Європейської ради реанімації та Американської асоціації серця, що дає йому змогу навчати інших фахівців за міжнародними протоколами. «Байкер» продовжує службу в Національній гвардії України, працює бойовим медиком та інструктором із тактичної медицини, навчає військових та цивільних сучасним протоколам домедичної допомоги й формує культуру безпеки. Діалог пана Олександра із читачами був дуже предметним, адже наш гість привіз із собою Джека – манекен пораненого бійця, аптечки першої допомоги, розказав і продемонстрував наочно, як надавати першу домедичну допомогу. Харизма та артистизм гостя допоможуть підліткам не забути усі поради парамедика.     
Фото 8  всі

Завжди бажаними гостями у бібліотеці є наші друзі – бійці 1020-го зенітного ракетно-артилерійського полку, які не лише захищають наше небо, а ще й створили музичний гурт-побратимів «Чисте небо». В цей день старший лейтенант Юрій Андрусенко, лейтенант Вадим Пархоменко та солдат Павло Мудрий подарували читачам концерт-спілкування «Ті, що тримають небо». В гості разом із побратимами приїхали бійці полку, привезли із собою дрони-перехоплювачі та розповіли дітям про свою «роботу» – захищати наше небо від ворожого вбивчого залізяччя. Гості також показали читачам фільм про будні воїнів 1020-го зенітного ракетно-артилерійського полку.
Фото 9

Кожна дія, кожне слово, кожен внесок – важливі для нашої спільної мети. Через розуміння, що ми потрібні саме тут і саме зараз, ми усвідомлюємо свою силу і відповідальність. Кожен з нас – частина великої історії. І саме разом ми будуємо Україну, якою пишатимемося.

Свято завершилося. Ми ще раз переконалися в тому, що для українців Свобода. Гідність. Єдність – не абстракція. 
Це – люди.
Це – воїни.
Це – діти.
Це – бібліотека.
Це – Україна!