Людина, що надихає жити й творити
до 125-річчя від дня народження Георгія Гараса
Українське народне мистецтво широко відоме як один із найпотужніших феноменів світової культури. Чи не найбільшої слави воно набуло завдяки унікальному традиційному орнаменту і вишивці як його прикладному втіленню. Проте у ХХ столітті народне мистецтво персоніфікувалось, і продовжувачами його традицій ставали обдаровані талантом майстри, які пропускали через свою душу та руки народний світогляд, характер та образний світ.
Одним із таких митців був Георгій Гарас (1901-1972 рр.) – видатний український художник, один із найкращих майстрів народної вишивки другої половини ХХ століття, заслужений майстер народної творчості, лауреат премії ім. Сидора Воробкевича. За свою багаторічну творчість художник створив майже три тисячі малюнків, збагатив українське мистецтво оригінальними орнаментами художньої вишивки для сорочок, рушників, скатертин, подушечок, візерунками для килимів та порцелянових тарілок.
Читачі, завітавши на захід «Людина, що надихає жити й творити», дізналися про нелегкий життєвий та творчий шлях художника, ознайомилися зі схемами візерунків, створені митцем. Особливо цікаво те, що митець лише створював візерунки, але самостійно не вишивав. Художник малював орнаменти на папері, а інші майстри настільки захоплювалися його орнаментикою, що переносили їх на полотно.
Художник від Бога, митець, який вийшов із глибин рідного народу, зачарував світ небаченими дивоцвітами буковинської орнаментики. Його роботи – неперевершені взірці буковинської вишивки й килимарства, які полонили весь світ витонченою гамою кольорів, досконалими поєднаннями геометричних і рослинних орнаментів – несподіваними та самобутніми. 
Георгій Гарас зміг створити такі мотиви, які досі ніхто не може повторити.
Візерунки Г. Гараса продовжують жити у вишивках народних умільців та радують зір барвистістю народного узору.