П
ПОДКОПАЄВА ЛІЛІЯ – українська спортивна гімнастка, заслужений майстер спорту України, суддя міжнародної категорії. Має 45 золотих, 21 срібну та 14 бронзових медалей  міжнародного рівня. Володарка Кубка Європи та абсолютна чемпіонка світу зі спортивної гімнастики 1995 року. На чемпіонаті Європи у 1996 році отримала золоті медалі в багатоборстві, на брусах і вільних вправах, а також бронзові медалі в опорному стрибку і командному заліку. Цей успіх приніс їй звання абсолютної чемпіонки Європи. На Олімпійських іграх 1996 року в Атланті Лілія стала чемпіонкою в абсолютній першості і вільних вправах, а також завоювала срібну медаль на колоді. Її фірмовий подвійний стрибок уперед із поворотом на 180 градусів досі не повторив жоден спортсмен. Вона внесла свій вклад у розвиток гімнастики, і сьогодні три елементи носять її ім'я. 
Лілія Подкопаєва народилася 15 серпня 1978 року в Донецьку. Спортивною гімнастикою почала займатися з п'яти років. У 1993 – виграла звання чемпіонки України і вперше взяла участь у чемпіонаті світу. У 2001 – з відзнакою закінчила Київський інститут фізкультури за спеціальністю «Тренер-викладач». Після завершення спортивної кар'єри гімнастка відкрила в США бізнес із виробництва спортивного одягу, створила в Донецькій області мережу гімнастичних шкіл. Стала засновницею і головою благодійного фонду «Здоров'я поколінь». Організувала спортивний фестиваль «Золота Лілія». 1996 року стала переможницею у номінації «Спортсмен року», у 2006 – удостоєна звання «Спортивний менеджер року», у 2007 – визнана «Жінкою року» у загальнонаціональній програмі «Людина року», у 2008 – ім'я Лілії Подкопаєвої вписано у Всесвітню залу слави (США, Оклахома-Сіті). З 2017 року Подкопаєва постійно живе в Атланті, де займається тренерською діяльністю.

Дізнайся більше:
Подкопаєва Лілія Олександрівна [Електронний ресурс] // ВікіпедіЯ : вільна енциклопедія : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://uk.wikipedia.org/wiki/Подкопаєва_Лілія_Олександрівна. — Назва з екрана. — Дата звернення: 29.06.2026.

Подкопаєва Лілія Олександрівна [Електронний ресурс] // LB.ua : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://lb.ua/file/person/3822_podkopaieva_liliya_oleksandrivna.html. — Назва з екрана. — Дата звернення: 29.06.2026.

Лілія Подкопаєва – Біографія [Електронний ресурс] // Tribuna.com : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://ua.tribuna.com/uk/gymnastics/person/lilija-podkopaeva/bio/. — Назва з екрана. — Дата звернення: 29.06.2026.

У
УШУ – стародавнє китайське бойове мистецтво. Виникло як спроба самозахисту та збереження здоров’я. Перші школи бойових мистецтв на території Китаю з'явилися близько XVI століття. Стрімке поширення цієї боротьби припадає на 1960 – 1970-ті роки завдяки зарубіжним кінофільмам за участю Брюса Лі та Джекі Чана. Після цього настає сучасна ера спортивного ушу. У 1990 році утворюється Міжнародна федерація ушу і розпочинаються перші офіційні змагання. Це неолімпійський вид спорту. Входить до переліку Всесвітніх змагань з єдиноборств. Кожні два роки проводяться Міжнародні чемпіонати з ушу. Визнання цього виду спорту в Україні відбулося в кінці ХХ століття з появою секцій та клубів на державному рівні. Розвитком ушу займається Українська федерація ушу.
Сучасне спортивне ушу поділяється на два основні типи: ушу-таолу (показові комплекси вправ) та ушу-саньда (повноконтактний вільний бій). Таолу демонструє техніку, акробатику та стиль зі зброєю або без неї, тоді як саньда – це бойове застосування ударів та кидків. 

Дізнайся більше:
Булатова М. М. [Розвиток бойового мистецтва ушу в Китаї] / М. М. Булатова //Боротьба : енциклопедія в запитаннях і відповідях / М. М. Булатова. — Київ, 2017. — С. 60-68.

Погорелов О. Історія та розвиток ушу / О. Погорелов [Електронний ресурс] // Одеська федерація ушу : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://wushu.od.ua/istoriya-ta-rozvitok-ushu. — Назва з екрана. — Дата звернення: 25.05.2026.

Ушу [Електронний ресурс] // ВікіпедіЯ : вільна енциклопедія : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://uk.wikipedia.org/wiki/Ушу. — Назва з екрана. — Дата звернення: 25.05.2026.

Ушу (спорт) [Електронний ресурс] // ВікіпедіЯ : вільна енциклопедія : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://uk.wikipedia.org/wiki/Ушу_(спорт). — Назва з екрана. — Дата звернення: 25.05.2026.
Ф
ФЕХТУВАННЯ – вид спортивного єдиноборства з мистецтва ведення бою на холодній зброї: шпагах, рапірах або шаблях. Походить від середньовічних дуелей. Перші змагання відбулися у 1880 році у межах Великого військового турніру та конкурсу «Штурм зі зброєю у руках». До складу Олімпійських ігор увійшло у 1896 році. 
Двобій між фехтувальниками на будь-якому виді зброї проводиться на спеціальній доріжці завширшки 1,5-2 метри і завдовжки 14 метрів. Поєдинок складається з трьох повних раундів, кожен з яких триває три хвилини. Учасники заробляють бали, вражаючи одне одного зброєю в дозволену зону. Перемагає той, хто набере першим визначену кількість балів. Екіпірування фехтувальника включає захисний костюм, маску та рукавички. Вдалі уколи фіксуються електронною системою, підключеною до зброї. 
Це інтелектуальне єдиноборство, що поєднує швидкість реакції, точність, фізичну витривалість та стратегічне мислення.

Дізнайся більше:
Аллен С. Фехтування / С. Аллен // На старт, увага... золото! / С. Аллен. — Київ, 2021. — С. 36-37.

Булатова М. М. Фехтування : енциклопедія в запитаннях і відповідях / М. М. Булатова ; Нац. олімп. комітет України. — Київ : Олімп. літ., 2017. — 573 с. : іл.

Національна федерація фехтування України [Електронний ресурс] // ВікіпедіЯ : вільна енциклопедія : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://uk.wikipedia.org/wiki/Національна_федерація_фехтування_України. — Назва з екрана. — Дата звернення: 26.05.2026.

Фехтування [Електронний ресурс] // ВікіпедіЯ : вільна енциклопедія : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://uk.wikipedia.org/wiki/Фехтування. — Назва з екрана. — Дата звернення: 26.05.2026.

ФУТБОЛ – олімпійський командний вид спорту, в який грають дві команди по одинадцять гравців зі сферичним м’ячем на прямокутному полі з воротами на кожному кінці. Сучасний футбол зародився у Великобританії. Саме там у 1863 році створено першу Футбольну асоціацію та стандартизовано правила гри. На теренах України почав розвиватися наприкінці XIX століття. Уперше на Олімпійських іграх з’явився в 1900 році в якості демонстраційного турніру. Організацією футболу у світі опікується ФІФА – Міжнародна федерація футболу, заснована 21 травня 1904 року.
Мета гри полягає в тому, щоб забити м’яч у ворота команди суперника. Гравцям не дозволено торкатися м’яча руками, поки він перебуває в грі, окрім воротарів, або під час укидання м’яча на поле. Гра триває 90 хвилин і поділена на 2 тайми по 45 хвилин. Арбітр пильнує дотримання правил гри. Основні порушення караються штрафними ударами, пенальті, жовтими (попередження) або червоними (вилучення з гри) картками. Перемагає команда, яка забила більше м’ячів у ворота суперника. Якщо жодна команда не забила м’яч або рахунок однаковий, то оголошується нічия, або ж гра переходить у додатковий час чи  пенальті – залежно від формату змагань. 
Футбол вважається грою, яка об'єднує людей і розвиває фізичну витривалість, координацію та командний дух. Близько 250 мільйонів чоловіків і жінок із більш ніж 200 країн грають у футбол, що робить його найпопулярнішим видом спорту у світі.

Дізнайся більше:
Аллен С. Футбол / С. Аллен // На старт, увага... золото! / С. Аллен. — Київ, 2021. — С. 12-17.

Булатова М. М. Футбол / М. М. Булатова // Олімпійська спадщина України / М. М. Булатова. — Київ, 2017. — Кн. 2. — С. 128-137.

Історія появи та розвитку футболу у світі. 10 цікавих фактів [Електронний ресурс] // Артприз : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://artpriz.com/istoriya-poyavi-ta-rozvitku-futbolu-u-sviti-10-tsikavih-faktiv.html. — Назва з екрана. — Дата звернення: 18.06.2026.

Клімов А. А. Футбол і навколо / А. А. Клімов // Ігри світу : велика ілюстрована енциклопедія / А. А. Клімов. — Харків, 2011. — С. 54-56.

Книга-мандрівка. Чемпіонати світу з футболу / І. Тараненко [та ін.] ; авт. ідеї І. Тараненко ; авт. текстів А. Столярчук ; іл. М. Лешак [та ін.]. —   Львів : Видавництво Старого Лева, 2025. — [62] с. : іл.

Крижанівська М. А. Дітям про футбол / М. А. Крижанівська. — Львів : Апріорі, 2012. — 48 с. : іл.

Мінуз А. Футбол / А. Мінуз // Атлас спорту для дітей / А. Мінус ; іл. Ф. Маріані. — Харків, 2020. — С. 16-22.

Сарразен О. Футбол / О. Сарразен ; пер. з фр. Д. Бібікова ; іл. Т. Америко [та ін.]. — Київ : Книголав, 2019. — 94 с. : іл. — (Дитяча полиця).

Українська Асоціація футболу [Електронний ресурс] // ВікіпедіЯ : вільна енциклопедія : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://uk.wikipedia.org/wiki/Українська_асоціація_футболу. — Назва з екрана. — Дата звернення: 18.06.2026.

Футбол [Електронний ресурс] // ВікіпедіЯ : вільна енциклопедія : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://uk.wikipedia.org/wiki/Football.ua. — Назва з екрана. — Дата звернення: 18.06.2026.

Шаповалов Д. С. Найкращі футболісти світу / Д. С. Шаповалов. —  Харків : Юнісофт, 2020. — 95 с. : фотоіл. — (Енциклопедія для допитливих).

Х
ХАРЛАН ОЛЬГА – українська фехтувальниця на шаблях, володарка найбільшої кількості олімпійських медалей в історії України. За свою спортивну кар’єру виборола 6 олімпійських медалей, 16 медалей чемпіонатів світу та 20 медалей чемпіонатів Європи, що є рекордом для українських фехтувальників. Ольга Харлан – олімпійська чемпіонка 2008 і 2024 років та срібна призерка Олімпійських ігор 2016 року в командній першості, триразова бронзова призерка Олімпійських ігор 2012, 2016 та 2024 року в індивідуальній першості, шестиразова чемпіонка світу, восьмиразова чемпіонка Європи, заслужений майстер спорту з фехтування. Національний олімпійський комітет України чотири рази визнавав її найкращою спортсменкою: у 2008, 2009, 2016 та 2017 роках. Ім’я Ольги Харлан 2016 року вписане в Міжнародну Залу слави FIE (Міжнародної федерації фехтування). 
Народилася шаблістка 4 вересня 1990 у місті Миколаєві. Фехтуванням займалася з 9 років. Закінчила Миколаївське вище училище фізичної культури. Після чемпіонату України 2003 року потрапила до збірної України з фехтування. У 14 років Ольга Харлан вперше виступила на дорослому чемпіонаті Європи. Свій олімпійський шлях розпочала у 2008 році в Пекіні, де разом із командою здобула золото. Цей тріумф зробив спортсменку наймолодшою олімпійською чемпіонкою в історії українського фехтування. Нині вона є членом президії Національної федерації фехтування України. Має безліч державних нагород.
Цікавий факт. У 2020 році компанія, яка випускає всесвітньовідому ляльку Барбі, створила мінікопію Ольги Харлан. Цей проєкт присвячений видатним жінкам, які виходять за усталені межі в різних професіях.

Дізнайся більше:
Бабкіна К. Ольга Харлан : фехтувальниця / К. Бабкіна, М. Лівін // Сила дівчат: маленькі історії великих вчинків / К. Бабкіна, М. Лівін. — Київ, 2018. — С. 98-99.

Ольга Харлан : фехтувальниця // Це теж зробила вона. — Київ, 2021. — С. 104-105.

Харлан Ольга Геннадіївна [Електронний ресурс] // Велика українська енциклопедія : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://vue.gov.ua/Харлан,_Ольга_Геннадіївна. — Назва з екрана. — Дата звернення: 29.06.2026.

Харлан Ольга Геннадіївна [Електронний ресурс] // ВікіпедіЯ : вільна енциклопедія : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://uk.wikipedia.org/wiki/Харлан_Ольга_Геннадіївна. — Назва з екрана. — Дата звернення: 29.06.2026.

Харлан Ольга Геннадіївна [Електронний ресурс] // Миколаївська обласна бібліотека для дітей : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://mykoodb.org.ua/moya-mykolayivshhyna/chest-i-slava-sportyvnoyi-mykolayivshhyny/sportsmeny-olimpijtsi/harlan-olga-gennadiyivna/. — Назва з екрана. — Дата звернення: 29.06.2026.

ХОКЕЙ ІЗ ШАЙБОЮ, канадський хокей або хокей на льоду – гра на льодовому майданчику, в якій дві команди намагаються ключками закинути круглу шайбу у ворота суперника, які захищає воротар. Тривалість матчу становить 3 періоди по 20 хвилин кожний, з перервами між періодами 17 хвилин. У кожній із двох команд під час гри в повних складах 5 польових гравців та воротар. Перемагає команда з більшою кількістю забитих шайб.
Виник у Канаді в середині XIX століття. Вважається, що перша офіційна гра відбулася 3 березня 1875 року на ковзанці «Вікторія» в Монреалі. Нині, окрім Канади, хокей популярний у багатьох країнах світу: Фінляндії, Латвії, США, Швеції, Чехії, Словаччині тощо. Є олімпійським видом спорту, входить до програми зимових Олімпійських ігор.
Хокей в Україні має понад 100-річну історію, що розпочалася у Львові. Його розвитком займається Федерація хокею України (ФХУ), проводячи чемпіонати. 
Хокейна форма — це комплексний захисний екіпірувальний набір, що складається з ковзанів, ключки, шолома з візором/маскою, наплічників, налокітників, рукавиць (краг), захисних шортів та щитків. Вона захищає від ударів шайбою, ключкою та зіткнень, а джерсі (светр) зверху одягається для ідентифікації команди.

Дізнайся більше:
Булатова М. М. Хокей на льоду : енциклопедія в запитаннях та відповідях / М. М. Булатова ; Нац. олімп. комітет України. — Київ : Олімп. літ., 2020. — 621 с. : іл.

Хокей в Україні [Електронний ресурс] // ВікіпедіЯ : вільна енциклопедія : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://uk.wikipedia.org/wiki/Хокей_в_Україні. — Назва з екрана. — Дата звернення: 18.06.2026.

Хокей із шайбою [Електронний ресурс] // ВікіпедіЯ : вільна енциклопедія : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://uk.wikipedia.org/wiki/Хокей_із_шайбою. — Назва з екрана. — Дата звернення: 18.06.2026.

Хокей із шайбою: від замерзлих озер до світових арен : 10 цікавих фактів з минулого до сучасності [Електронний ресурс] // Артприз : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://artpriz.com/hokey-z-shayboyu-vid-zamerzlyh-ozer-do-svitovyh-aren-10-tsikavyh-faktiv-z-mynuloho-do-suchasnosti.html. — Назва з екрана. — Дата звернення: 18.06.2026.

Хокей із шайбою на Олімпійських іграх [Електронний ресурс] // ВікіпедіЯ : вільна енциклопедія : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://uk.wikipedia.org/wiki/Хокей_із_шайбою_на_Олімпійських_іграх. — Назва з екрана. — Дата звернення: 18.06.2026.

Федерація хокею України [Електронний ресурс] : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://fhu.com.ua. — Назва з екрана. — Дата звернення: 18.06.2026.

Ч
ЧЕРЛІДЕНГ (чирлідинг, чірлідінг) – один із найчарівніших видів спорту у світі. Це граціозне, витончене, яскраве командне змагання, яке поєднує в собі характерні риси художньої та спортивної гімнастики, акробатики та різних танцювальних напрямів (джаз, фанк, хіп-хоп та інші). Він допомагає розвивати гнучкість, координацію, витривалість, артистичність, впевненість у собі. 
Зародився наприкінці ХІХ століття у США під час спортивних змагань для підтримки команд та розваги глядачів. Нині черліденгом займається понад 7,5 мільйонів спортсменів. 1998 року заснована Міжнародна федерація черліденгу, 2004 – Міжнародний черліденговий союз, куди входить 116 країн, зокрема і Україна. Перший чемпіонат світу з черліденгу відбувся у 2001 році в Токіо (Японія). У нашій країні розвитком цього спорту опікується Всеукраїнська федерація черліденгу. Щорічно з 2005 року в Україні проводяться чемпіонат і Кубок України з черліденгу. У 2021 році Міжнародна федерація черліденгу отримала повноправне визнання Міжнародного олімпійського комітету, що відкриває шлях для включення цього виду спорту до програми Олімпійських ігор. 

Дізнайся більше:
Борсук Н. В. Черлідинг / Н. В. Борсук, А. П. Тараканова // Танці в сучасних ритмах : нариси / Н. В. Борсук, А. П. Тараканова. — Вінниця, 2014. — С. 43-45.

Правила змагань з черліденгу [Електронний ресурс] // Спортивний комітет України : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://scu.org.ua/pravyla-zmagan-z-cherlidengu/. — Назва з екрана. — Дата звернення: 22.06.2026.

Сторінки історії світового і українського черліденгу [Електронний ресурс] // Всеукраїнська федерація черліденгу : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://all-ukrainian-cheerleading-federation.ua/history.html. — Назва з екрана. — Дата звернення: 22.06.2026.

Чирлідинг [Електронний ресурс] // ВікіпедіЯ : вільна енциклопедія : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://uk.wikipedia.org/wiki/Чирлідинг. — Назва з екрана. — Дата звернення: 23.06.2026.

Ш
ШАХИ – інтелектуальна гра на спеціальній дошці (шахівниці), яку поділено на 64 світлі й темні клітини (поля). Кожен з двох гравців має 16 шахових фігур: вісім пішаків, дві тури, двох коней, двох слонів, ферзя та короля. Фігури білого і чорного кольорів – один з гравців грає білими фігурами, другий – чорними. 
Це стародавня гра з Індії, що набула сучасного вигляду в Європі у XV столітті. Лише у XIX столітті шахи почали набувати ознак організованого спорту. Були проведені перші міжнародні турніри, а у 1886 році – перший офіційний матч за звання чемпіона світу. Шаховий клуб в Україні вперше з’явився у Харкові 1881 року, а перший чемпіонат України з шахів відбувся 1909 року в Одесі. Офіційним керівним шаховим органом є Міжнародна шахова федерація, яка була заснована 20 липня 1924 року в Парижі. А з 1966 року 20 липня відзначається Міжнародний день шахів. Гра в шахи визнана Міжнародним олімпійським комітетом як спорт, але не входить до програми Олімпійських ігор. Шахи мають свою Олімпіаду, яка проводиться раз на два роки. 
В офіційних змаганнях час на обдумування регламентований: для цього використовують спеціальний годинник. Переможцем стає той, хто поставить «мат» королю суперника (ситуація, коли король опиняється під шахом, і у гравця нема жодного можливого ходу) або виграє за часом. Гра без годинника – це так звані «легкі партії». Зазвичай так грають аматори, яких мільйони в усьому світі.
Шахи мають виховне значення: сприяють розвитку концентрації уваги, вміння долати труднощі, планувати власні дії, логічно мислити.

Дізнайся більше:
Правила гри в шахи [Електронний ресурс] // Спортивний комітет України : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://scu.org.ua/pravyla-gry-v-shahy/. — Назва з екрана. — Дата звернення: 23.06.2026.

Федерація шахів України [Електронний ресурс] // ВікіпедіЯ : вільна енциклопедія : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://uk.wikipedia.org/wiki/Федерація_шахів_України. — Назва з екрана. — Дата звернення: 23.06.2026.

Хабінець І. Б. Таємниці шахівниці / І. Б. Хабінець ; худож. В. Басалига. — Тернопіль : Навч. кн. – Богдан, 2018. — 288 с.

Шахи [Електронний ресурс] // ВікіпедіЯ : вільна енциклопедія : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://uk.wikipedia.org/wiki/Шахи. — Назва з екрана. — Дата звернення: 23.06.2026.

Шахи: від стародавніх ігор до цифрових арен : 10 цікавих фактів з минулого до сучасності [Електронний ресурс] // Артприз : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://artpriz.com/shahy-vid-starodavnih-ihor-do-tsyfrovyh-aren-10-tsikavyh-faktiv-z-mynuloho-do-suchasnosti.html. — Назва з екрана. — Дата звернення: 23.06.2026.

ШОРТ-ТРЕК – зимовий олімпійський вид спорту. Це швидкісний біг на ковзанах на коротку дистанцію на хокейному майданчику. На відміну від класичного ковзанярського спорту, спортсмени змагаються не парами, а стартують одночасно групами по 4-8 чоловік. Рух спортсменів відбувається проти годинникової стрілки і перемагає той, хто першим перетне фінішну лінію у фінальному заїзді. Дозволені обгони та тактична боротьба за позицію. Льодова доріжка для шорт-треку овальної форми, довжиною 111,12 метрів. Сама ковзанка повинна мати розміри 60 на 30 метрів.
Цей вид спорту виник у США та Канаді на початку XX століття через брак довгих доріжок для відкритого льоду. 1981 року відбувся перший чемпіонат світу. А олімпійський статус шорт-трек отримав у 1992 році. У світі на змаганнях із шорт-треку домінують ковзанярі Нідерландів, Канади, Кореї та Китаю.
 В екіпірування спортсмена входять: шолом без виступів і гострих кутів, щитки для гомілок та колін, ковзани з довгими закругленими лезами з жорсткою фіксацією, комбінезон з міцного матеріалу, рукавички, на лівій з яких знаходяться спеціальні накладки, що дають змогу на поворотах спиратися на лід.

Дізнайся більше:
Гід по видах спорту: шорт-трек та ковзанярський спорт [Електронний ресурс] // IKS results & data services : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://www.iks.org.ua/2026/02/08/hid-po-vydakh-sportu-short-trek-ta-kovzaniarskyi-sport/. — Назва з екрана. — Дата звернення: 23.06.2026.

Шорт-трек [Електронний ресурс] // ВікіпедіЯ : вільна енциклопедія : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://uk.wikipedia.org/wiki/Шорт-трек. — Назва з екрана. — Дата звернення: 23.06.2026.
Я
ЯХТИНГ – різновид активного та спортивного туризму, що передбачає подорожі водними шляхами на вітрильних суднах. Він приваблює як професійних  спортсменів, так і тих, хто просто шукає відпочинку на воді. Саме це робить його унікальним явищем серед інших видів активності.
Яхтинг бере свій початок у Нідерландах у XVII столітті. Слово «яхта» походить від нідерландського jacht, що означає «гнати», «полювати». У 1660-х роках мода на яхти прийшла до Англії, де вони використовували їх для відпочинку та престижних змагань. Тут відбулися перші перегони на яхтах. А першою офіційною організацією яхтсменів був Коркський Королівський Яхт-клуб, заснований 1720 року в Ірландії. У XVIII-XIX століттях яхтинг став популярним серед європейської аристократії та поширився по всьому світу. У 1900 році отримав статус олімпійського виду спорту. 
Класикою яхтингу є вітрильний  спорт. Яхтинг-регати – це серія перегонів на вітрильних яхтах, що проводяться на морях, озерах чи річках. Змагання вимагає від учасників витривалості та командної роботи. На великих яхтах кожен член екіпажу відповідає за певне завдання. Гравці керують судном, використовуючи силу вітру для проходження дистанції, позначеної буями на воді. Перемагає екіпаж, який першим фінішує або набере найменшу суму штрафних очок у серії заїздів. 

Дізнайся більше:
Вітрильний спорт [Електронний ресурс] // ВікіпедіЯ : вільна енциклопедія : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://uk.wikipedia.org/wiki/Вітрильний_спорт. — Назва з екрана. — Дата звернення: 26.06.2026.

29 цікавих фактів про яхтинг [Електронний ресурс] // MillionFacts : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://millionfacts.com.ua/29-tsikavykh-faktiv-pro-iakhtynh. — Назва з екрана. — Дата звернення: 26.06.2026.

Історія вітрильного спорту [Електронний ресурс] // Яхт-клуб  «Південний» : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://yakht-klub.webnode.com.ua/istoriya-vitrilnogo-sportu/. — Назва з екрана. — Дата звернення: 26.06.2026.

Пільгук Є. Що таке яхтинг? І як вирушити в яхтову подорож? [Електронний ресурс] / Є. Пільгук // MON NAVI : [вебсайт]. — Електрон. дані. — Режим доступу: https://navi.training/ua/blog/chto-takoe-yahting. — Назва з екрана. — Дата звернення: 26.06.2026.